FOSTA IUGOSLAVIE
CĂDEREA COMUNISMULUI A FĂCUT CA VECHILE RIVALITĂȚI REPRIMATE, ETNICE, RELIGIOASE
ȘI RIVALITĂȚILE REGIONALE, SĂ EXPLODEZE, DIVIZÂND CEEA CE ERA ODATĂ UN POPOR UNIT.
ÎN RĂZBOAIELE CE AU URMAT, CRIMELE ÎMPOTRIVA UMANITĂȚII,
AU INCLUS EPURAREA ETNICĂ, TORTURA, VIOLUL SISTEMATIC ȘI CRIMA ÎN MASĂ.
MULȚI DINTRE CRIMINALII DE RĂZBOI, ACUZAȚI DE INSTANȚELE INTERNAȚIONALE
AU ELUDAT CAPTURAREA ȘI AU TRĂIT CA FUGARI ANI DE ZILE.
ÎNTR-UN FINAL TOȚI AU FOST PRINȘI ȘI ADUȘI ÎN FAȚA JUSTIȚIEI...
... TOȚI CU EXCEPȚIA UNUIA.
Întotdeauna am fost înclinat să fiu un om obișnuit.
Te îneci în ei, știi asta?
Până mâine, frumusețea lor va deveni rahat.
Aruncă-i, nu-ți e rușine?
Hei... ucigaș de legume...
Ridică-te.
Sus.
- Și un ziar. - Vă rog.
Un ziar și aceste legume urâte.
- Trebuie să plecați. - Vreau un ziar, te rog.
Te rog, generale, pleacă imediat.
Ia-le. Te rog pleacă.
Hoț nenorocit!
Toată lumea are nevoie de un ticălos.
"Criminal de război, fugar, cel mai căutat..."
Pe bune, mi s-a spus în toate felurile.
- Mi-ai aruncat legumele. - Vă rog, lăsați jos capul.
Și cum propui să fac asta? Arăt ca un pitic de circ?
Iisuse! Ai putea...?
- Am vorbit despre aceste plimbări, dle. - Da și acum înțelegi de ce le fac.
Sunteți prea compromis.
Atunci găsește-mi un șofer adevărat, dacă nu cer prea mult?
- Generale, eu... - Ești pilot, Miro.
Conduci ca o femeie.
- Unde este Ganic? - În vacanță cu familia, dle.
El știe să conducă. Nu te jignesc, dar îți urăsc deja fața.
Da, e adevărat.
Această stare proastă cu care mă sufoci
și părul tău, ca pe fundul unui câine.
M-am săturat de tine. Vreau să văd alți oameni.
Apropo, știu încotro mergi.
Înțeleg unde mergi. Am fost în nouă paturi în șase luni
și numai în unul în această direcție.
Și dacă tu crezi că voi mai petrece o noapte în acea groapă, la care Tanovic îi zice casă.
Nici nu te gândi, copiii lui sunt oribili. Nu au nici igienă sau disciplină.
- Poți să le spui tuturor. - Ne mutăm din nou, generale.
- Ce? - Ne mutăm.
- Cine locuiește aici? - Nimeni domnule...
...doar dumneata.
Proprietarul e un prieten. El a oferit spațiul.
- Un apartament, doar pentru mine? - Da.
- Șase luni, poate mai mult. - Slavă Domnului.
- E fericit să ne vadă... - Dă-mi cheia.
Dle...
Doar nu mă duci la internat, pentru numele lui Dumnezeu. Dă-mi cheia.
Îl găsesc singur, mulțumesc.
- Vă vom aduce provizii. - Provizii.
Cele esențiale.
- Și cine va face aceste achiziții? - Nu e nevoie să știți...
Bineînțeles că da, tu ești un cumpărător prost, Miro.
Spune-le să lase banii la ușă, spune-le.
Dle...
** UN OM OBIȘNUIT **
tradus și adaptat: indarosa sub-0046, 28.10.'17 PREMIERA subs.ro
Da?
- Doamna Bokovi'c? - Se pare că nu.
- Nu? - Nu.
Te aștepta?
Și de asta ai intrat în apartamentul meu.
Și tu ești?
- Tanja. - Tanja?
Menajera.
Bun...
Se pare că dna Bokovi'c a încetat închirierea, fără să-i spună menajerei.
Geanta ta, te rog?
Și acum hainele tale.
Nu-mi plac surprizele.
Te rog.
Întoarce-te, te rog.
Încet.
Nu ai tatuaje la vârsta ta? Atât de trist.
Unde sunt pasiunile tale?
Doar dacă nu te-ai hotărât să le acoperi din vreun motiv.
Vrei să fii așa de bună să te duci la duș și să-ți speli corpul?
Nu-ți face griji, nu mă voi alătura.
Cum merge apa?
Cred că știi unde sunt prosoapele.
Cât te plătea?
Buna doamnă Bokovi'c, cu cât te plătea?
Cu 500 pe oră. (500 dinari=4 euro)
Te voi plăti mai mult.
Ce știi să faci? Care erau sarcinile tale?
Curățenie și spălat.
Arată-mi mâinile.
Câți ani ai?
.26.
Părinții tăi au pus mâinile astea la muncă?
Părinții mei au murit.
Cât de des veneai,
pentru doamna Bokovi'c?
O dată pe săptămână, marțea.
Am nevoie de tine mai mult.
- Mai ai alți clienți? - Da.
Nu mai ai, acum lucrezi doar pentru mine.
Am nevoie de tine tot timpul, după cum poți vedea.
Un bărbat are nevoie de o menajeră.
Mulțumesc, domnule...
Generale.
- Dar cred că ar trebui să plec. - Nu este posibil, nu-i așa?
Ai cheia apartamentului meu, la urma urmei.
Deci, eu sunt al tău...
și tu vei fi a mea.
Micul meu secret.
Arată-mi abilitățile tale.
De unde începi?
Bucătărie, baie...
...dormitor?
- Ferestre. Ferestrele. - Ferestrele?
Excelent, să începem.
Pot să mă îmbrac?
Îți tremură mâna.
Te fac să fii nervoasă?
Ai ratat colțurile fără să le speli, te întorci la ele când îți convine.
E foarte ineficient să plătești trei minute pentru...
Îmi pare rău, nu sunt obișnuită să fiu cronometrată.
Dar la 500 de dinari pe oră, ar trebui.
I-ai luat bătrânei femei, săraca, tot ce avea, nu-i așa?
Nu-i așa?
Nu s-a plâns.
Și cine a fost de vină?
Nu avea abilități de conducător.
Oamenii mei au strălucit după ce au primit critici constructive.
Ce alte abilități ai, pe lângă mâzgălirea ferestrelor? Gătești?
- Să gătesc? - Da, gătești. Pregătești masa.
- Nu, nu gătesc. - La vârsta ta?
- Nimeni nu m-a învățat. - Asta e criminal.
- Presupun că mănânci? - Da, mănânc.
Ei bine...
atunci o să gătim.
Mai întâi mergem la cumpărături.
- Îmi pare rău, trebuie să faci pipi? - Pardon?
- Mergi mai încet, ești nervoasă? - Nu ar trebui să fiu?
Pentru că umblu în aer liber.
N-ai de ce să te temi, înțelegi.
De fapt nu sunt aici.
Chiar în acest moment, mă ascund în munți.
Sunt la schi în nordul Sloveniei, fac plajă pe coasta dalmată,
păzesc oile pe vârful munților sârbi.
Toastez cu Putin la Kiev și Moscova.
Un prieten al unui prieten jură că m-a văzut.
Sunt peste tot și nicăieri. Sunt un mit.
Mi s-a oferit o operație de chirurgie plastică, de 3 ori, de 3 ori.
M-au rugat să-mi schimb fața, fața asta. Asta ar fi o crimă.
Știu că nu mă vor prinde niciodată. Sunt doar oaspeți în casa noastră.
Asta este casa noastră.
Prietenii mei care au grijă de mine, nu sunt atât de încrezători.
Ei sunt aici acum, știi?
Yugo, cu două mai în spate, mașina fără plăcută de înmatriculare.
Un mini negru la ora două.
Trebuie să moară de curiozitate.
"Cum a reușit atât de repede? E o fată atât de atractivă. "
Haide, îți voi arăta.
Aleargă!
Îmi pare rău, asta niciodată nu e plictisitor.
Prima lecție: țigări Royale întotdeauna și fără blestematul de filtru.
- Încă mai fumați? - Deci, știi ceva despre mine.
Am o inimă prea mare. Ei fac glume pe seama ei.
Dacă fumez. Desigur.
Solovek a fost cel mai bun ofițer din istoria noastră militară,
doar țigările îl puteau omorî, nimic altceva.
Cumpără un ziar.
Te rog, pentru fiul meu.
Desigur.
Mulțumesc.
Pentru această culoare și formă, am făcut războaie.
O minunată legumă, distrusă de turci.
Ei fierb fiecare uncie din bunătatea naturii.
Au măcelărit-o în bucătăria lor.
Știi?
Citește. Al treilea paragraf, de jos în dreapta.
Nu gândi, citește.
Eu...
Citește cuvintele.
Am dislexie. (dificultatea de a citi și a înțelege ceea ce citește)
Dacă nu vrei să stai toată noaptea în timp ce tremur.
Salvează-ne timpul și citește. Hai.
"Membrii cheie ai Uniunii Europene se pregătesc să se întâlnească
și presiunea internațională crește... "
Asta e lectură?
Haide, fă-o cu inflexiune, cu viață.
"Reprezentanții guvernului consideră
că eforturile țării de a adera la UE au fost îngreunate
de eșecul de a prinde și a aresta pe generalul..."
Nu puteți folosi o fotografie diferită, vă rog?
"Acuzat de crime de război și crime împotriva umanității de Tribunalul de la Haga,
pentru masacrarea a mii de tineri
în ultimele zile ale războiului, din ordinele lui.
Oficialii guvernamentali continuă să reasigure
comunitatea internațională, că face tot posibilul
să găsească liderul militar fugar și insistă că este bine ascuns. "
Alo! Alo!
Lașii dracului, nici măcar nu pot sta în picioare.
Uită-te la mine, vezi cât de bine mă ascund.
De parcă nu ei plătesc pentru toate astea?
"SUA a crescut oficial recompensa în această săptămână, la 10 milioane de dolari
pentru orice ajutor care conduce la localizarea și capturarea generalului. "
Acum asta suntem toți, gândaci.
"Deși este defăimat de comunitatea internațională, el e încă considerat un erou,
de unii din conaționalii săi.
Guvernul, cu toate că e conștient de creșterea izolării economice a țării,
refuză să speculeze,
asupra datei la care ar putea fi capturat și arestat generalul. "
Da, să-și verifice calendarele. Poate dura un an sau mai mult.
Dumnezeu interzice să fie forțați să ia o decizie.
Ce țară a devenit asta a ta?
Doar la bani vă gândiți!
"Ia niște bani. Acum, du-te în camera ta."
Aici s-a ajuns?
După tot ce s-a întâmplat.
Nu spui nimic.
O generație de tineri care nu spun nimic.
Atunci...
Atunci tu ești martorul meu tăcut, și vei fi martor la asta:
Nu mă voi ascunde niciodată...
...și nu voi fi prins niciodată.
Lecția doi: Gătim.
Mergi, menajeră.
Festinul țăranului.
Patru secole de viață și cultură într-un fel de mâncare.
În ziua în care voi muri, voi mânca această mâncare.
Voi gusta gustul nației mele și voi muri în pace.
Cum vei deveni o mireasă potrivită?
De ce crezi că va trebui să gătesc?
- Și de unde știi că nu sunt deja măritată? - Ți-am văzut mâinile.
- Nu port niciodată un inel. - Nu îmbrăcată în felul ăsta.
Ce este în neregulă?
Nu există nimic care să nu poată fi corectat.
Spune-mi cele mai importante momente ale celor 26 de ani pe care îi ai, te rog.
Primul capitol: Te-ai născut, bineînțeles.
- Unde? - Aici.
La oraș?
Ești față de oraș, desigur.
Și părinții tăi?
- De unde se trag ei? - Tot de aici.
Orășeni, foarte convenabil.
Și familiile lor?
Familia te se trage cu siguranță de undeva.
Un sat ce le poartă numele.
- Nu mi-am cunoscut niciodată bunicii. - Serios?
Și părinții tăi?
- Deja ți-am spus. - Da, mi-ai spus.
Cum au murit?
Într-un accident de mașină.
Împreună?
Ce nefericit.
- Și trebuie să spun, ceva neobișnuit. - De ce?
Ei bine, nu suntem cei mai slabi șoferi din lume.
Bem câte ceva la bar, desigur, dar...
Dar amândoi...așa!
Este catastrofic.
Te-au lăsat singură.
- La ce vârstă? - La 17.
Sigur, suficient de mare pentru a avea grijă de tine și pentru a fi independentă.
De ce nu te duci la școală?
- Părinții mei au murit. - Da, este vorba despre bani.
Și așa, vedem nașterea unei menajere.
Și prieteni?
- Nu ai prieteni? - Nu am timp.
Doamna Bokovi'c, a fost fără îndoială o nenorocită de stăpână de sclavi.
Și băieți?
Trebuie să existe băieți. La un specimen ca tine.
Fără băieți, fără prieteni, fără familie. Tanja, menajera mea tăcută.
Mă tem că ești la fel de invizibilă ca mine.
Suntem fantome.
Lecția trei.
Lecția patru.
- A cincea, vă rog. - Foarte bine, foarte bine, menajero.
Lecția șase. A șasea e ca un joc vechi pe PC.
A șasea este sportul regilor.
Lecția șase...
arată din ce ești cu adevărat făcut.
În cazul în care pasiunea ta este egală cu mila ta.
Fiecare soldat pe care l-am cunoscut i-a plăcut acest joc.
Napoleon însuși a jucat de mai multe ori, cu mareșalii lui.
Cine crezi că a câștigat? Era un ticălos mic, ești mai înaltă decât el.
Haide, i-am forțat pe dușmanii mei să joace și m-au respectat pentru asta.
Știu. Crezi că m-au lăsat să câștig pentru că altfel îi împușcam.
Nu este deloc adevărat. Joc pentru a câștiga, da,
dar îmi respect adversarii, chiar dacă erau porcii din NATO.
Deci, prieten sau dușman, trebuie să mă învingi.
- Învinge-mă, la naiba! - Nu pot.
- Ce? - Nu știu cum să joc.
- Încearcă! - Nu pot!
Luptă, la naiba!
Inutilă! Inutilă, ești!
Pleacă de aici! Dacă nu vei lupta, du-te.
- Ești și surdă? Pleacă de aici! - Mă vei lăsa?
Să te las?
Crezi că ești ostatic? N-ai citit că n-am luat ostatici?
Pleacă de aici! Dispari din fața mea.
Dar mă aștept să te întorci, menajero. Acum ești a mea.
Inutilă...
dar a mea.
*Fii nativilor, au fost invitați mâine seară, la dansul tradițional
*la casa baronului.
*Ușile se deschid la ora 7.
Chiar nu poți să gătești, nu-i așa?
E cu adevărat groaznic.
Bună dimineața.
Veți avea nevoie de ea.
Deci, care dintre noi este mai surprins?
Ce alegere aveam?
Ați răpit-o pe doamna Bokovi'c. Am presupus că plătiți cash.
Noaptea trecută nu ai pus o întrebare, nici una.
Știu mii de jurnaliști care și-ar tăia testiculele
pentru ocazia de a vorbi cu mine, dar tu...
Deci așa e starea tineretului de astăzi? Complet dezinteresat.
Sau este teamă? Ești speriată de mine?
- Nu e treaba mea. - Acțiunile mele?
Nu ești cel puțin curioasă?
Nici măcar puțin?
"Este el cu adevărat diavolul?"
Nu e treaba mea.
Fără întrebări.
Fără să mă judeci.
Nu știu dacă ar trebui să te cred.
Vezi, eu...
Nu-mi permit luxul ăsta.
Sunt în vârstă și am întrebări.
Vreau răspunsuri, menajero.
Arată-mi viața ta. O vezi pe a mea în toată gloria ei, acum e rândul tău.
Viața unei fete de oraș.
Astăzi sunt elevul tău.
Dumnezeule, am fost așa de dezagreabili?
Care ai fost tu? Care e Tanja din adunătura asta?
Nici una.
Mă ascundeam în sălile de clasă goale de la al doilea etaj,
până când recreația se termina.
- Te ascundeai? - Cu o carte.
- De ce? - Ești orb? Uită-te la ei.
Te-ai ascuns în fiecare zi?
- Ai citit o mulțime de cărți, ești deșteaptă. - Prea deșteaptă.
De ce crezi că mă ascundeam?
Și unde a fost făcută istoria? Unde l-ai sărutat pe primul băiat?
El m-a sărutat. Aproape de fântână.
- Te-a scos din ascunzătoare. - A fost o eroare tactică, mi-a fost sete.
- El nu a făcut din nou aceeași greșeală. - Cum îl chema?
Domnul Antonovic.
Bibliotecarul.
- Porci. - Da, sunteți.
Sigur că toate sărutările care au urmat nu au fost cu bibliotecari perverși.
Nu.
Nu ai avut un prieten băiat, nu-i așa, menajero?
Definește: prieten băiat.
Cineva cu care împarți o mâncare între partidele de sex.
Până la 26...
toți ar trebui să trecem prin asta, nu-i așa?
Unde ai avut...
prima menstruație?
La primul etaj, pe vechiul meu scaun de clasă.
Nu am plecat din scaun toată dimineața, au trebuit să mă scoată.
Nu te-ai bucurat?
Dumnezeule! Nu e ca în fanteziile pe care le aveți voi bărbații. Nu, e groaznic.
Fiica mea m-a găsit într-un buncăr după 5 ore de manevre.
Un caporal a venit cu un telefon pe câmp.
După patru transferuri radio, mi-a dat de urmă.
Am presupus că războiul tocmai a început.
Și era ea. Vocea aia...
"Nu o găsesc pe mama".
Oamenii mei s-au îmbătat în acea zi, încă nu știu de ce.
Tatăl meu m-a făcut să curăț scaunul și să-mi cer scuze.
Majoritatea bărbaților se tem de misterele tinerelor femei.
Teroare absolută.
Într-o zi, facem baie micuțelor fete
iar a doua zi ușa s-a închis definitiv.
Am dus-o la cumpărături în acea zi pentru a-mi liniști teama.
- Tatăl meu mai bine ar fi murit. - Ce păcat!
Cum altfel trebuie să ridici valul...
și să afli căile misterioase?
Arată-mi casa ta.
Casa ta, te rog. Casa este următorul pas.
Știi cât de mult timp a trecut
de când o tânără femeie m-a invitat în apartamentul ei?
Nu te-am invitat.
- Spune-mi că e o situația temporară. - Nu este.
Am văzut celulele de detenție cu mai mult caracter.
Trebuia să știi.
Întoarce-te, te rog, nu este ușă.
O, Doamne!
- Puteai să agăți o fotografie? - Cu ce?
Mai pot spune ceva?
Nu e de mirare că nu vine nimeni la tine. Te-ai răni în ăsta.
- Pot să rezolv asta? - Nu, nu poți.
Pentru așa o mare cititoare, biblioteca ta este, să zicem, inexistentă.
- Cărțile ocupă spațiu. - Da, și ne dezvăluie secretele.
- Mama ta nu ar fi de acord cu asta. - Mama mea nu a aprobat niciodată.
Mă sufoc, am nevoie de o țigară. Du-ne de aici, menajero.
Du-te, menajero.
Poftim. Mulțumesc.
- Unde ai plecat? - Cabina de probă din spate.
Ia ce găsești acolo și plătește. Nu am mai mărunt.
Poate că sunt invizibil, dar să nu forțăm norocul. Mergi.
Tatăl tău ar fi foarte mândru de tine.
Roagă-mă.
Restul, te rog.
Nu există nimic care să nu poată fi corectat.
- Ce vrei să faci cu asta acum? - De ce?
Acum ridicăm vălul.
Bărbații sunt invizibili în prezența frumuseții. Vei vedea.
Mi-e teamă că vârsta vine înaintea frumuseții, atunci când vezica te cheamă.
Mă întorc.
Mai bună decât carnea de porc, nu?
Domnilor, menajera mea.
Dacă ne scuzați.
Asta explică incapacitatea ta de a găti.
- Nu ești a mea, ești a lor. - Nu.
Ei bine, trebuia să-mi dau seama că nu ești menajeră, cu acele abilități îngrozitoare.
- De ce? - Eu...
Ce?
Știau că nu vei accepta protecție dacă nu ar fi fost în condițiile tale.
E bine că ei știu asta, e încurajator.
Știrile din ziarul pe care l-am citit sunt adevărate, lațul se strânge.
Și te-au trimis pe tine.
- Ei au crezut... - Vorbește.
Credeau că te voi ține destul de interesat ca să nu mai stai pe străzi.
Deci, ce ești tu? Actriță sau curvă?
Nu că nu ar fi posibile amândouă.
Arată-mi abilitățile. Să vedem cât de bună e curva care mi-au trimis-o.
Nu.
- Să vedem dacă mă ții ocupat. - Nu!
- Inima mea... - Nu! Nu!
Nu!
Îmi pare rău, nu puteți...
Da, el este, dar îl vei ajuta.
- Cardiomiopatie, are inima... - Știu ce este.
Fă ceva înainte să facă stop cardiac.
Nu pot...
Te vei asigura că acest pacient va pleca pe picioarele lui, în seara asta.
Și dacă nu ești prost nu vei spune niciun cuvânt
pentru că pentru Dumnezeu...
Milo Begovic, nu vrea ca lumea să afle
că a conspirat pentru a ajuta un criminal de război căutat, să se recupereze.
Știi câte iubite, tovarășul Tito,
a avut la același întâlnire, în "vârful" lui...
dacă îmi scuzi exprimarea?
Am citit asta într-o carte...
....14.
Da, 14.
Nu am forțat niciodată pe cineva și nu te voi răni niciodată.
Nu, nu o s-o faci.
- A fost o scuză. - Am auzit ce ai spus.
- Puteai muri aseară. - Niciodată, menajera mea nu ar fi permis.
La urma urmei, ești a mea.
Monogam și romantic. Nu prea corespunde profilului, nu?
Prima mea sarcină în Italia...
Eram proaspăt căsătorit și îmi lipsea soția.
Voiam să-i trimit o scrisoare de pe navă.
Am pus scrisoarea în plic cu adresa ei.
Am pus plicul într-o sticlă împreună cu 10 $ și 10 țigări.
Banii și țigările erau pentru cel ar fi găsit sticla și ar fi trimis scrisoarea.
Ei bine, când am trecut prin strâmtoarea Messina,
am aruncat sticla în mare.
A primit scrisoarea trei săptămâni mai târziu, împreună cu cei 10$ și cele 10 țigări.
N-ai cum să nu-i iubești pe italieni.
Unde e soția ta?
Nu acolo unde sunt eu, se pare.
Acasă, presupun. Nu prea știu. Nu vrea să vorbească cu mine.
Suntem un cuplu neobișnuit, nu-i așa?
Eu nu pot să mențin o relație și ție îți e prea frică să ai una.
Te rog, lasă-mă să te salvez de câțiva ani de terapie.
Tatăl tău e mort și tu te ascunzi de viață.
Plictisitoare ca un text de carte. Clipești și deja ai 60.
Dar deja știi toate astea, nu-i așa, dacă stai aici cu mine.
Pe cine încerci să păcălești?
Dar tu... ești probabil plină de surprize.
Nu ai penis, nu-i așa?
Apreciez ce ai făcut noaptea trecută și am realizat că am nevoie de o bonă.
Generale...
- Cine te-a antrenat? - Știi că nu pot să-ți spun.
Da? Este atât de riscant?
Noi nu vrem să complicăm situația pentru dvs.
"Noi?"
Noi? Câți ani ai?
- Deja le aparții? - Nu aparțin nimănui.
Nu, ai hotărât să-ți ștergi viața la 26 de ani ca să schimbi scutecele unui bătrân.
- Dacă așa pot servi mai bine. - Să servești?
Te rog, noi toți ne servim pe noi înșine, punct.
Deci așa îți răzbuni părinții?
Accident de mașină...
Cum au murit de fapt?
- Mașina a fost bombardată. - În mașină, măcar acea parte era adevărată.
Erau de partea noastră.
Și acum le iei locul.
Balanța este restabilită, ciclul continuă. Cu ce sfârșit?
- Care sunt aspirațiile tale? - Aspirațiile mele?
Dacă o femeie tânără își vinde viața, are motivele ei
în afară de ascunderea de băieți.
Siguranță pentru oamenii noștri, casele noastre reconstruite.
Nu sunt și ale dvs?
- Ai mare grijă, fata mea. - Sunt bine, mulțumesc.
Crezi că dacă servești bine, ești protejată?
Ai vreo idee ce am făcut pentru a-mi sluji țara?
- Îți pot da niște detalii. - Nu este necesar.
Într-adevăr? Nu ești curioasă de nivelul de dexteritate pe care l-am atins
în a elimina o ființă umană?
- Viteza, numărul? - Te rog oprește-te.
Tribunalului i-ar fi rușine dacă ar ști cât de departe a fost de numărul real.
- Să spunem numerele reale. - Destul!
Pentru acel serviciu...
și acel nivel de dăruire...
Și pentru asta presupun că am gratitudinea compatrioților mei, nu?
Acest stil de viață "pe picior mare".
Fii foarte atentă.
Și acum, menajeră...
Dacă vrei să-mi faci serviciul să mă ajuți să mă dau jos din pat.
Cine era acel bărbat ca să aibă o astfel de fiică?
Mai e ceva pentru tine, am uitat.
În living, pe podea.
Credeam că am recunoscut acea formă în apartamentul tău.
De fapt, a fost singurul lucru pe care l-am recunoscut.
Este a ta, nu? Nu este o armă?
De la mama și tata, presupun.
Vrei?
Nu.
De ce nu?
Nu cânt în fața altora.
Nu ești în fața altora, ești absolut singură.
Eu nu exist.
Te rog.
Ai o mașină, doamnă?
Ai putea fi șofer de taxi. Nimic nu m-ar surprinde în acest moment.
- De ce avem nevoie de o mașină? - Este timpul pentru o excursie.
Exact asta nu vor ei să faci acum.
Așa e.
Inima ta nu va mă rezista la ceea ce a fost noaptea trecută.
Un motiv în plus. Lațul se strânge, sunt cuvintele tale.
Ei bine, nu mai e timp de pierdut.
Încă eu sunt angajatorul tău. Am exprimat ceea ce doresc.
Deci, menajeră, fă asta.
Și unde mergem?
Ai vrut o mașină.
Da, și ai luat mașina lui Miro, șoferul meu.
El nu va mai avea nevoie de ea. Hai!
Aceleași pietre și aceleași dealuri dar cu alte nume.
Idioțenii. Tu nu-ți vei cunoaște niciodată adevărata ta patrie.
Divizarea etnică. Un secret murdar.
Creștin, turc, înainte de toate astea nimănui nu îi păsa cine era vecinul.
A funcționat, a funcționat.
Apoi a venit separarea, cu hărți și granițe scoase din fundurile lor.
Dintr-odată am fost împărțiți pe grupuri etnice.
Și ne-am pus arma la cap unul altuia.
Luptându-ne pentru bucăți de pământ de care nici n-am știut că există.
În cele din urmă, noi am eliminat...
"Eu" am eliminat. Nu lua credit pentru ceva ce nu ai făcut. Este nepotrivit.
Nu era lupta deja pierdută când a fost dat ordinul?
Nu fi timidă, eu am dat ordinul.
Haide, termină ce ai de spus.
Ai vrut să spui masacrul, nu-i așa?
Doamne, ești ca fiica mea. V-au distrus de tot.
Masacrul, numerele sunt irelevante.
A fost o investiție în viitor.
Cum îndrăznești să mă judeci?
De asta au murit părinții tăi, ca tu să-mi judeci acțiunile?
Încerc doar.
Te pot arunca chiar acum din mașină, pentru trădare.
Nu au trăit ca să-mi explice, așa că iartă-mă.
Nu te-ai gândit prea bine la astea, nu-i așa?
Ai acceptat misiunea doar pentru a afla cine dracu' ești.
Eu pur și simplu pun întrebări despre lucruri pe cei tinerii din țară nu le înțeleg.
Nu le datorez nimic.
Ei îmi sunt datori.
Voi toți.
Da, condu, condu, Fă ceva util.
Poți să-mi spui, te rog, unde mergem?
Tu ești cea citită, tu să-mi spui.
În primăvara anului 1942. generalul s-a a născut în modestul sat...
- Brusnica. - Bravo, mergem acasă.
- Fără protecție? - Despre ce vorbești? O am pe menajera mea.
- Dar nu te-ai întors niciodată. - Domnul știe că e prea periculos.
- Spune-mi, te rog, de ce acum? - Vreau o plimbare.
Știu că am spus că soția mea e acolo, dar nu știu dacă este adevărat.
Comunicarea, este prima victimă a războiului.
Poate este doar o scuză proastă.
Când a început prima luptă, m-au trimis în nord.
Fiica mea tocmai începuse studiile superioare la universitate.
Să vorbesc cu ea apoi, a fost foarte dificil.
Crede-mă, nu avea nimic de-a face cu lupta.
Tinerii nu vor să vorbească niciodată cu părinții lor, nu-i așa?
De ce ar fi fost ea diferită?
În cele din urmă, comunicarea a fost posibilă
prin ceea ce a citit despre mine în ziarul de dimineață.
Știri...
Ești prea tânără să-ți aduci aminte de vremea când știrile au devenit divertisment.
Băieți buni, băieți răi.
Dintr-o dată, se vorbea numai de nenorocitul de Occident, și toată lumea voia un ticălos.
O melodramă, chiar la știrile de noapte.
"Avem nevoie de un ticălos!"
Dezgustător... totul e dezgustător.
Și ghici cine era în rolul ticălosului?
A trebuit să asculte toate astea, o tânără femeie.
O tânără dulce, care trebuie să înghită toate astea și să supraviețuiască.
Sinucidere?
Ei au ucis-o...ei au profitat de ea,
până la ultimul.
Occidentali josnici, negustori de rahat.
Apoi au înmormântat-o, așa că n-am putut merge acolo ca să-mi îngrop fiica.
Și această...greșeală de neiertat a încheiat căsnicia mea.
Deci, spune-mi, ce este mai tragic?
Că, după toate acestea, noi nu am câștigat dar nici pierdut războiul.
Sau ca 10 ani mai târziu,
cel mai mare erou al țării nu mai are ceva căruia să-i spună casă?
Fă la dreapta, acolo în față.
Îți este foame?
Nu poți fi serios. Aici? Nici măcar nu este deschis.
Este întotdeauna deschis.
- Nu înțelegi unde suntem? - La 20 km de satul meu.
Mulțumesc.
Când eram tânăr, femeia aceea cunoștea orice lucru stupid pe care-l făceam.
Pe acest drum, la masa asta...
Acum nu mă mai poate ierta.
Amintirile bune mor mai întâi.
Scuză-mă.
Știi că nu putem sta prea mult.
.0642-646-193.
Da, un apel local.
Alo?
Mulțumesc.
- Acum ne întoarcem. - Ce?
Înapoi.
Am venit, am văzut.
- Doar condu. - Nu.
- Voi lua mașina. - Este sinucidere.
- Este dreptul meu! - Nu ai niciun drept!
Le-ai pierdut cu ani în urmă. Ești un fugar, ești o responsabilitate.
Ești aici grație unui grup de prieteni loiali
care și-au pus în pericol familiile și viețile
să te protejeze, hrănească și să aibă grijă de tine
și nu ai făcut decât să-ți bați joc
de fiecare din ei.
Îmi pare rău pentru multele pierderi ale tale, dar asta este, ne întoarcem.
Lasă-mă.
Nu pot face asta.
De ce? Nu sunt oare o sarcină nenorocită?
Credeți că acei idioți vor încerca să mă prindă aici?
Este foarte evident că eu nu fac lucruri evidente.
Tanja, iubita mea menajeră.
Tot ceea ce vezi aici am pierdut cu mulți ani în urmă
când mi-am slujit țara mea.
Dar nu cer milă...
Cum aș putea, sunt un nimeni acum?
Cât de dăunător ar putea fi să lași o fantomă să se plimbe?
- Capul jos. - Și tu?
Stai jos.
- La dracu, cum facem asta? - Fă ce spun eu.
- Ce? - Eu te ghidez și tu conduci.
Încetinește.
Puțin mai în față, magazinul pe stânga.
Sunt niște domni în vârstă, ce stau acolo.
Cotește.
- Cotesc? - La dreapta.
Și...
Acum, drumul face o curbă...
...curbă...
Acum.
Veche casă a lui Ganovic e pe dreapta.
Astăzi trebuie să fie ziua de spălat.
La capătul drumului, clădirea de pe colț.
- Este secția de poliție. - La dracu.
Ia curba.
- Acum așteaptă. - Ce?
Aproape am ajuns.
Acum, în dreapta ta
- e o cafenea cu un semn verde. - O cafenea?
Da, bătrânul beat de pe bancă, trebuie să doarmă acum.
Nu Nu.
- Ce vrei să spui, nu? - Nu este nimic.
- Nu este? - Nu este nimic acolo, este gol.
Ce fac?
Oprește mașina.
Ce fac acum?
Peste deal...
condu.
La baza dealului și parchează acolo.
Cinci minute.
Cinci minute și apoi plecăm.
Știi că nu putem face asta.
Nu-mi refuza asta.
Trebuie să văd cum sfârșești aici?
Cum ar ajuta-o asta pe ea?
Nu întreba niciodată un tată, așa ceva.
Ea o să știe.
Rămâi în mașină.
În mașina asta, și nu te miști până nu-ți spun eu, e clar?
Ți-ai ieșit din minți?
Știu, și îmi pare rău.
Dă-mi arma. Rapid, hai.
GENERALUL ESTE ARESTAT ȘI VA FI PREZENTAT LA SOSIREA MINISTRULUI U.E
tradus și adaptat: indarosa sub-0046, 28.10.'17 PREMIERA subs.ro